![Британські вчені навчились редагувати групи крові](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/834/834857_1_w_300.jpg?v=0)
Біологи з Брістольського університету навчилися редагувати гени крові для пацієнтів із рідкісними групами крові.
Дослідники представили технологію, яка допоможе виробляти клітини крові для переливання тим пацієнтам, для яких не знайшлися донори, пише Science Alert.
Дослідження Ешлі Тойї і його колег із Брістольського університету у Великій Британії показали, що за допомогою технології CRISPR можна видаляти з клітин гени рідкісних груп крові.
Різні групи крові у різних людей визначаються наявністю або відсутністю так званих антигенів на поверхні еритроцитів. Коли справа доходить до переливання, дуже важливо брати до уваги групи крові. Існує 36 різних систем груп крові, які класифікують понад 350 антигенів, що з'являються на червоних кров'яних клітинах у різних комбінаціях. Переливання крові від несумісного донора призводить до імунної відповіді. Це спричиняє руйнування еритроцитів і може загрожувати життю.
Новий механізм працює аналогічно функції "знайти і замінити". Фермент Cas9 розрізає ДНК у місці, обраному за зразком. Після цього специфічні гени, які можуть викликати імунні реакції, видаляються. У перспективі це може допомогти пацієнтам із такими вродженими захворюваннями, як таласемія і серповидно-клітинна анемія.
ЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: 5 продуктів, які небезпечно поєднувати з ліками
Вченим все ще далеко від вирощування клітин крові в лабораторії у досить великих кількостях, щоб використовувати їх для переливання крові. Однак, як тільки технічні перешкоди будуть подолані, першими одержувачами таких клітин, швидше за все, стануть пацієнти, для яких важко або неможливо знайти донора. Нове дослідження показує, що тепер можна адаптувати антигенний профіль ліній клітин крові до потреб цих пацієнтів.
Британські дослідники створили пластир із датчиком, що дозволяє неінвазивно проводити постійні вимірювання концентрації глюкози в тканинній рідині людини.
Робоча зона пластиру складається з 4 датчиків. Пластир прикріплюється на шкіру, і через високу щільність волосся хоча б один з його датчиків з великою ймовірністю виявляється над волосяним фолікулом.
Коментарі