![11 жовтня в Україну приїхали чотири додаткові системи HIMARS. Це хороші часи для України і погані для росіян, повідомив міністр оборони Олексій Резніков в Twitter. Він подякував президенту Сполучених штатів Джо Байдену, міністру оборони Ллойду Остіну і всьому американському народу.](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/1115/1115365_1_w_570.jpg?v=0)
![Найближчими тижнями Україна отримає додаткові реактивні системи залпового вогню MARS II і самохідні артилерійські гаубиці PzH 2000. Про додаткове озброєння повідомило міністерство оборони Німеччини на зустрічі у форматі "Рамштайн-6" у Брюсселі 12 жовтня. На фото - реактивна система залпового вогню Mars II є німецьким аналогом HIMARS](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/1115/1115365_2_a_135_100.jpg?v=0)
![Panzerhaubitze 2000 – 155-мм установка з автоматичною системою заряджання, управління вогнем і сучасною навігацією](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/1115/1115365_3_a_135_100.jpg?v=0)
![Зустріч Контактної групи з питань оборони України "Рамштайн-6" розпочалася 12 жовтня. Засідання пройшло під егідою Сполучених Штатів Америки. Генсек НАТО Єнс Столтенберґ закликав держави Альянсу надати Україні більше систем протиповітряної оборони.](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/1115/1115365_4_a_135_100.jpg?v=0)
![Генсек НАТО Єнс Столтенберг закликав держави Альянсу надати Україні більше систем протиповітряної оборони (ППО) для захисту міст від ракетних обстрілів Росії. Посилення української ППО – топ-пріоритет для блоку. Про це Столтенберг заявив, прибувши на міністерську зустріч держав Альянсу в Брюсселі 12 жовтня](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/1115/1115365_5_a_135_100.jpg?v=0)
Міжнародна співпраця між Україною, членами НАТО й іншими партнерами розпочалася незабаром після здобуття Україною незалежності. Вона ще більше посилилися, коли Росія тимчасово окупувала частину української території 2014-го. Але насамперед мала форму навчання та надання переважно нелетального військового обладнання.
З моменту повномасштабного російського вторгнення в Україну міжнародна військова допомога нашій країні безпрецедентно активізувалася. Внаслідок чого багато союзників уперше надали Україні летальну зброю.
Але війна затягується, потреби ЗСУ в озброєннях зростають, тим часом змінюються і пріоритети в політиці наших союзників. Тож чого прагнути й на що очікувати Україні від партнерів у майбутньому?
Лідери військової підтримки України
Починаючи з 24 лютого США, Велика Британія та Польща надали Україні найбільше військової допомоги.
Як свідчать останні дані Кільського інституту світової економіки, США надала або оголосила про зобов'язання щодо оборонної підтримки Україні на загальну суму в €25 млрд, починаючи із січня.
Велика Британія посідає друге місце в загальному обсязі військової допомоги із сумою зобов'язань €4 млрд, що в рази більше за найбільшу економіку ЄС – Німеччину ($1,2 млрд. – Gazeta.ua), яка поступається Польщі (€1,8 млрд. – Gazeta.ua).
Вашингтон, Лондон і Варшава взяли на себе провідну роль у координації міжнародної військової допомоги Україні
З перших днів повномасштабної агресії Кремля, саме Вашингтон, Лондон і Варшава взяли на себе провідну роль у координації міжнародної військової допомоги Україні та розширення кола партнерів.
Для деяких країн, як-от Німеччина або Австралія, і воєнно нейтральних країн, як-от Швеція чи Ірландія, ухвалення рішення про виділення військової допомоги Україні означало значний розворот їхньої попередньої оборонної політики. Та виключала можливість передавання наступальної зброї.
Характерно, що окремі держави реагують швидше за міжнародні об'єднання. Тож двосторонній характер військової допомоги Україні превалює і після 24 лютого.
НАТО, намагаючись дистанціюватися від прямої участі у війні, не стала мозковим центром надання нам військової допомоги. Хоч цього багато хто від неї безпідставно очікував. Втім, Альянс – це оборонне об'єднання, що відповідає за безпеку винятково власних членів.
За минуле півріччя НАТО логістично підтримала двосторонню допомогу союзників, надала пальне й сприяла доправленню нелетальної допомоги в Україну. Оскільки Україна не є членом організації, а Альянс не володіє власними військовими активами, то цілком природно, що двостороння оборонна допомога з боку союзників стала основним інструментом підтримки.
Це перший прецедент, коли ЄС напряму фінансує військову допомогу третій країні коштом союзу
ЄС надає військову допомогу Україні, включаючи летальне озброєння, через свій Європейський фонд миру – €2,5 млрд. Це перший прецедент, коли ЄС напряму фінансує військову допомогу третій країні коштом союзу. Раніше ЄС не практикував закупівлю військової техніки. А базові засновницькі договори справді обмежують його можливість використовувати свій бюджет для військових завдань.
Координація підтримки України
Сьогодні міжнародні зусилля з військової підтримки України координують США, Велика Британія та Польща через Контактну групу з питань оборони України й нещодавно створений Міжнародний центр координації донорів.
У квітні Велика Британія разом з країнами-партнерами створила Міжнародний центр координації донорів (IDCC. – Gazeta.ua) у Штутгарті, штаб-квартирі Європейського командування США, щоб "забезпечити, щоб військова допомога міжнародної спільноти Україні була максимально скоординованою та ефективною".
Центр направляє запити України на зброю, координує відповідь союзників і забезпечує постачання обладнання
Роль IDCC, до складу якої входять понад 100 військовослужбовців з 30 країн, полягає в тому, щоб направляти запити України на зброю, координувати відповідь союзників і забезпечувати постачання обладнання в Україну.
З кінця квітня координація військової допомоги IDCC підтримується створенням Контактної групи з оборони України під проводом США. Яка має неформальну назву "формат Рамштайн", згідно з назвою авіабази США в Німеччині.
Група збирається майже щомісяця, щоб обговорити нові військові вимоги України й те, як найкраще реагувати. П'яте, останнє, засідання групи "Рамштайн" відбулося 8 вересня за участі 50 країн.
На цьому засіданні учасники домовилися використовувати цей механізм для "підтримання самооборони України в довгостроковій перспективі". Включаючи пошук нових та інноваційних способів підтримання українських збройних сил.
ЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Мирна угода не панацея з Кремлем: чому Україні варто покладатися на США
Поряд з Міжнародним центром координації донорів і Контактною групою у квітні 2022 року союзники на чолі з Великою Британією створили Міжнародний фонд для України (IFU) для координації закупівлі й транспортування військової техніки в Україну з третіх країн або промисловості.
11 серпня у Копенгагені відбулася міжнародна донорська конференція, метою якої було обговорити, як посилити військову допомогу, що надають Україні, і зберегти її в довгостроковій перспективі.
У конференції, організованій Данією, Україною та Великою Британією, взяли участь 26 країн, де обговорювали питання фінансування, виробництва зброї, навчання і розмінування.
Однією з довгострокових цілей Альянсу є прискорення постачання нелетального оборонного обладнання, покращення кіберзахисту й стійкості України
Серед домовленостей, досягнутих на конференції, було розширення IFU з метою фінансування закупівлі військового обладнання для України, підтримки України в процесі закупівель та сприяння навчанню.
Крім цього, окремі ініціативи щодо підтримки оборонного потенціалу України впроваджує НАТО та Європейський союз.
На саміті глав держав і урядів країн НАТО в Мадриді в червні союзники НАТО погодили новий комплексний пакет допомоги для України, який забезпечуватиме довгострокову підтримку оборонного потенціалу.
Одним з довгострокових завдань Альянсу є прискорення постачання нелетального оборонного обладнання, покращення кіберзахисту й стійкості України. Також підтримка модернізації нашого оборонного сектору в процесі переходу до довгострокової сумісності зі стандартами Альянсу.
![11 жовтня в Україну приїхали чотири додаткові системи HIMARS. Це хороші часи для України і погані для росіян, повідомив міністр оборони Олексій Резніков в Twitter. Він подякував президенту Сполучених штатів Джо Байдену, міністру оборони Ллойду Остіну і всьому американському народу.](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/1115/1115365_1_w_590.jpg?v=0)
Цей пакет допомоги НАТО Україні міститиме захищений зв'язок, антидронові системи, пальне, медичне обладнання та бронежилети. Обладнання для розмінування, боротьби з хімічними й біологічними загрозами.
Щодо ЄС, то він історично надавав лише обмежену підтримку реформі цивільного сектору безпеки України. Військова реформа переважно була в центрі уваги НАТО й двосторонньої співпраці з окремими державами.
Торік у грудні ЄС анонсував новий пакет заходів для сприяння зміцненню спроможності Збройних сил України. Створений у рамках нового Європейського фонду миру, був спрямований на фінансування військових медичних підрозділів, включаючи польові госпіталі, інженерні підрозділи й кіберзахист.
З лютого цьогоріч Європейський Союз надає Україні летальну зброю через свій Європейський фонд миру.
Це стало першим випадком в історії, коли ЄС надає летальне обладнання третій країні
Як зазначив Верховний представник ЄС із закордонних справ Жозеп Боррель, це стало першим випадком в історії, коли ЄС надає летальне обладнання третій країні. Боррель також повідомив, що Польща погодилася слугувати логістичним центром для передавання цієї допомоги Україні.
Відтоді було оголошено ще чотири транші військової допомоги Україні. Завдяки чому загальна сума коштів, наданих через Європейський фонд миру як для летальної, так і нелетальної зброї, досягла €2,5 млрд.
Також з жовтня минулого року тривали дискусії щодо можливого створення спеціальної місії ЄС з допомоги військовій підготовці в Україні, яка зосереджувалася б на реформі військової освіти.
Ідею європейської місії допомоги й навчання збройних сил України під назвою Тренувальна місія Європейського Союзу (EUTM) схвалили 30 серпня під час зустрічі в Празі міністрів оборони й закордонних справ Європи.
Для початку, військова місія ЄС збирається підготувати 15 тис. військовослужбовців з України. До цього моменту окремі країни ЄС навчали українців у рамках двосторонніх проєктів. Так, бундесвер у Німеччині навчав команди для систем озброєння, що поставляються Берліном, таких як Panzerhaubitze2000 або зенітна установка Gepard.
За інформацією німецьких ЗМІ, у кулуарах виникли деякі розбіжності щодо деталей планування місії ЄС.
Польща запропонувала створити свого роду центральний тренувальний табір для українців поблизу кордону з Україною. За словами військових, поляки хотіли навчати там цілі бойові групи аж до батальйону.
Франція також схиляється до своєї участі в навчанні українських військових саме в Польщі. Після запуску спеціальної військової місії Євросоюзу французькі фахівці можуть розпочати свою роботу до кінця року, де планують провести п'ять тижнів навчання у спеціальних армійських таборах.
Німеччина ж не надто високої думки про центральний тренувальний центр. У Бундесвері застерігають, що створення великого тренувального табору тільки в Польщі потребуватиме багато часу. Що має бути ретельно захищений від можливого шпигунства з боку російських спецслужб, можливих диверсій.
Командний центр очолюватиме спеціально призначений генерал США
У підсумку на робочому рівні в ЄС знайшли компроміс. Передбачається, що в Польщі створять щось на кшталт невеликого центру підготовки за рахунок фондів ЄС. Натомість замість центрального тренувального табору в одному місці в країнах ЄС мають організовувати окремі курси для українських військовослужбовців.
![Найближчими тижнями Україна отримає додаткові реактивні системи залпового вогню MARS II і самохідні артилерійські гаубиці PzH 2000. Про додаткове озброєння повідомило міністерство оборони Німеччини на зустрічі у форматі "Рамштайн-6" у Брюсселі 12 жовтня. На фото - реактивна система залпового вогню Mars II є німецьким аналогом HIMARS](https://static.gazeta.ua/img2/cache/gallery/1115/1115365_2_w_590.jpg?v=0)
З метою узагальнення цих зусиль європейських партнерів, США планують створити в цьому році у Німеччині командний центр для військової підтримки України. За даними видання New York Times, цей командний центр очолюватиме спеціально призначений генерал США.
Вашингтон для цієї місії планує призначити близько 300 людей. Центр буде у Вісбадені в Німеччині, у штаб-квартирі армії США у Європі. Наскільки відомо, багато навчань українських військових на системах озброєння США вже відбувається саме в цьому регіоні.
Нове командування здійснюватиме нагляд за навчанням на полігонах у Німеччині, а також у центрах технічної підтримки, створених у сусідніх країнах.
Генерал Крістофер Каволі, Голова Європейського командування Збройних Сил США й Верховний головнокомандувач Об'єднаних збройних сил НАТО у Європі, нещодавно представив Пентагону відповідний проєкт. Остаточне рішення ухвалять уже в жовтні.
Близько 10 тис. військовослужбовців мають проходити пдготовку що 120 днів у тренувальних центрах міністерства оборони Сполученого Королівства
Окремо слід виділити ініціативу Великої Британії, оголошену в червні, щодо нової програми навчання особового складу Збройних сил України.
Згідно з планом програми, близько 10 тис. військовослужбовців мають проходити підготовку що 120 днів у тренувальних центрах міністерства оборони Сполученого Королівства. Цей навчальний курс зосереджений на навичках ведення бою на передовій, базовій медичній підготовці, тактиці патрулювання тощо.
27 червня Україна прийняла пропозицію. Перші українські військові прибули до Британії на початку липня. На цей час навчання успішно завершили майже 5 тис. наших військовослужбовців.
Для виконання програми залучили близько 1050 військовослужбовців Великої Британії. До навчань українців також залучили фахівці ще з восьми країн. Це інструктори зі Швеції, Нідерландів, Канади, Данії, Фінляндії, Норвегії, Литви й Нової Зеландії.
Створення тренувальної місії ЄС і запуск Комплексного пакету допомоги НАТО в синхронізації із зусиллями Пентагону й Великої Британії мають скоординувати поточні двосторонні зусилля союзників з надання допомоги та навчання українських військових виходячи з оперативних та стратегічних потреб ЗСУ.
Довгостроковий намір всіх вищезгаданих ініціатив і форматів допомоги полягає в тому, щоб сприяти переходу від безоплатної передачі озброєння Україні від окремих країн з власних запасів до закупівлі безпосередньо у західної оборонної промисловості за рахунок спеціальних фондів.
Стратегічна візія Пентагону
Участь Сполучених штатів у розвитку потенціалу оборони України не обмежується оперативною координацією та вирішенням поточних потреб ЗСУ на полі бою.
"Працюватимемо разом, щоб готувати українські сили для довгого шляху. Щоб інтегрувати українські можливості та зміцнити їхні об'єднані операції довгостроково. Щоб покращити нашу оборонну промисловість та задовольняти вимоги України протягом тривалого часу", – заявив міністр оборони США Ллойд Остін на відкритті п'ятої зустрічі "Рамштайну".
Стратегічне бачення США щодо розвитку українських збройних сил обговорили 8 вересня під час зустрічі Остіна з колегами з країн-союзників на авіабазі "Рамштайн".
Наприкінці серпня, під час обговорення допомоги Україні, Колін Кал, заступник міністра оборони США з питань політики, зазначив: "Хоча багато із цих можливостей не призначені для прямого внеску в сьогоднішню боротьбу, вони стануть основою надійних майбутніх українських сил, здатних захистити Україна на роки вперед".
Цей напрям сьогодні очолює голова Об'єднаного комітету начальників штабів генерал Марк Міллі. Подальші зусилля Вашингтону спиратимуться на багатомільярдну військову допомогу, яку США надають Україні після 24 лютого.
Фахівці Пентагону дивляться на майбутнє українських сил, щоб відповісти на ключові питання про те, які заходи допомоги мають сенс
Фахівці Пентагону дивляться на майбутнє українських сил, щоб відповісти на ключові питання про те, які заходи допомоги мають сенс. Також – що хочемо, щоб Україна мала в середньостроковій і довгостроковій перспективі з погляду військового потенціалу. Результати роботи представлять як оцінку. Але нададуть чітку дорожню карту, як Україна має розвивати свій сектор безпеки й оборони.
Ця робота міститиме початковий розгляд потреб України в модернізованих повітряних силах для підтримки високомобільних наземних сил.
Як повідомляють джерела CNN у Пентагоні, звіт може бути завершений упродовж жовтня – листопада.
Аналіз проводиться спільно з українськими представниками. Якщо його схвалить адміністрація Джо Байдена, це може призвести до створення довгострокової програми військової підтримки Збройних сил України з боку США.
Ці сумісні американо-українські зусилля можуть призвести до рекомендацій щодо типів озброєння та підготовки, залежно від військової стратегії, яку схвалить сама Україна. Зрештою, це повинно впорядкувати участь США та їхніх союзників в розбудові оборонного потенціалу України на довгі роки через багаторічні контракти на постачання озброєння та навчання українських військових.
Що може стати на заваді
Тепер щодо проблемних питань і викликів, яких є чимало, що можуть вплинути на ефективність і довготривалість військової допомоги Україні.
Війна в Україні стала тривалішою. Запаси зброї в США й союзників вичерпуються, а наші військові потреби зростають і дорожчають. Із цим фактом безглуздо сперечатися.
У Пентагоні ще влітку почали виникати занепокоєння щодо впливу на боєздатність збройних сили США вилучень озброєння і боєприпасів для України
У Пентагоні ще влітку почали виникати занепокоєння щодо впливу на боєздатність збройних сили США вилучень озброєння і боєприпасів для України.
Міністерства оборони в усій Європі зараз стикаються з пошуком компромісу між підтримкою України шляхом розлучення з дорогоцінним обладнанням та утриманням потенціалу своїх національних армій. Певна частина країн намагається змінити черговість виконання укладених до 24 лютого експортних контрактів з постачання озброєння на користь України.
У країнах НАТО насправді не готувалися до повномасштабної війни. Тому за минуле півріччя не вийшло швидко збільшити потужності військово-промислового комплексу.
27 вересня генсек НАТО скликав надзвичайне засідання Конференції національних директорів з питань озброєнь. Говорили про наслідки війни Росії проти України й можливості НАТО зі збільшення запасів боєприпасів.
Столтенберг наголосив, що члени НАТО мають працювати з промисловістю, щоб поповнити запаси боєприпасів і надавати Україні необхідну підтримку доти, доки буде треба. Обговорювали способи, за допомогою яких члени Альянсу можуть краще зрозуміти будь-які прогалини в запасах і разом усувати їх.
ЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: Київський безпековий договір: альтернатива чи етап на шляху до НАТО
Учасники Контактної групи "Рамштайну" визнали важливість стандартизації вимог. Обговорили нарощування потенціалу підтримки в Україні, зокрема передові ремонтні роботи, доступ до запасних частин, збільшення виробництва і забезпечення взаємозамінності у сферах, що мають вирішальне значення для безперебійної допомоги Україні.
Слід визнати факт, що західним країнам важко швидко збільшити свої можливості щодо ремонту резервної військової техніки для постачання в Україну й виробляти в промислових масштабах зброю і боєприпаси. Це довгий і складний ланцюжок постачань, на запуск якого необхідний час, виробничі потужності й заздалегідь укладені контракти на комплектовання.
Потенційно проблемне питання – нерівномірність внесків на військову допомогу Україні з боку союзників
Друге потенційно проблемне питання – нерівномірність внесків на військову допомогу Україні з боку союзників.
Сьогодні Сполучені Штати попри те, що вони за економічним потенціалом практично співставні з ЄС, є абсолютним лідером військової допомоги Україні.
Фінансовий і безпековий патерналізм Вашингтону має свою межу. Враховуючи необхідність підтримувати союзників у Тихоокеанському регіоні на тлі експансії КНР, що зростає.
Європейські країни НАТО натомість не поспішають з нарощенням темпів і номенклатури військової допомоги України попри географічну наближеність до зони бойових дій і явний негативний вплив затягування російсько-української війни на стабільність континенту.
Великі й обізнані в оборонному плані європейські країни, як-от Німеччина, Франція чи Італія, поки що надали порівняльно невеликі обсяги допомоги Україні
Чи довго може тривати подібний розклад сил серед союзників?
Великі й обізнані в оборонному плані європейські країни, як-от Німеччина, Франція чи Італія, поки що надали порівняльно невеликі обсяги допомоги Україні.
З погляду американських колег, Європі потрібна сума, еквівалентна бюджету Сполучених Штатів на допомогу Україні, що був виділений Конгресом у травні.
Спеціальна ініціатива на рівні ЄС про військову допомогу Україні надасть необхідні фінансові ресурси для швидкої допомоги Україні й запустить роботу європейської оборонної промисловості для відновлення потенціалу національних армій держав ЄС.
Проте ЄС в оборонній політиці за інерцією продовжує спиратися на роль НАТО. А Альянс так і не розкрив деталей нового комплексного пакету допомоги Україні й гарантій фінансування відповідних трастових фондів. Крім цього, 70% оборонних витрат НАТО несуть саме США, що принципово не вирішує диспропорцій у наданні практичної допомоги Україні.
Третя проблема – це зміщення фокусу суспільно-політичної уваги Заходу від питання підтримки України у протистоянні агресії РФ на інші внутрішньо- або зовнішньополітичні подразники.
Певна втрата інтересу до війни в Україні продиктована проявленням неминучих економічних наслідків протистояння Росії
Певна втрата інтересу до війни в Україні продиктована проявленням неминучих економічних наслідків протистояння Росії. Їх уже відчули на своєму гаманцеві європейці й американці.
Попри те, що згідно оприлюдненим у жовтні опитуванням Фонда Бертельсмана, 60% жителів ЄС підтримують подальше постачання озброєнь Україні, світова увага до війни в нашій країні не є постійним феноменом.
У Німеччині 61% респондентів вважає, що Україні потрібно постачати зброю. Найвищий показник серед країн ЄС у Польщі – 84%. Але в Італії таких лише 42% серед опитаних. Рівень схвалення щодо поставок зброї також впав і у Франції в порівнянні з червнем цього року – до 63% підтримки.
Тенденція суспільної підтримки надання військової допомоги Україні в Сполучених Штатах є стійкішою. Це пояснюється географічним віддаленням від зони бойових дій і меншим економічним ефектом від санкцій щодо Росії в порівнянні з Європою.
73% опитаних американців вважає, що США мають і надалі підтримувати Україну, попри погрози Росії застосуванням ядерної зброї. А 66% респондентів переконані, що Вашингтон має продовжувати надавати зброю Україні, порівняно з 51% в аналогічному опитуванні в серпні.
Світова продовольча криза, ризик напливу біженців до ЄС, зростання цін на енергоносії, напруження в Тайванський протоці – все це переключає суспільну увагу в державах-союзниках від подій в Україні не без допомоги російських наративів та інформаційних "спецоперацій".
Менша увага громадськості до війни в Україні означає менший тиск на західних політиків
Цей тренд, якщо над ним не працювати спільно з союзниками, може виявитися руйнівним для військових перспектив України. Менша увага громадськості до війни в Україні означає менший тиск на західних політиків, щоб вони діяли рішуче, а не обмежувались "напівмірами".
Четвертий фактор негативного впливу на нарощування військової підтримки України союзниками - це ризик корупційних інцидентів, пов'язаних із зовнішньою допомогою.
ЧИТАЙТЕ ТАКОЖ: "НАТО розширює кордони: після кого черга України" - стаття юриста-міжнародника
Ідеться не стільки про наше місце в рейтингу сприйняття корупції Transparency, а про конкретні кейси, що миттєво набувають розголосу в західній пресі.
Наочним прикладом може слугувати інформація про розслідування НАБУ обставин розкрадання гуманітарної допомоги вартістю в мільйони доларів, яка надходила в Запорізьку область.
У таких чутливих для міжнародних партнерів України обставинах важливі не факти зловживань посадовими особами, а ефективна реакція правоохоронної нашої системи. Також практичні дії української влади щодо унеможливлення застосування подібних "схем" у майбутньому.
Суттєвих репутаційних втрат питанню прозорості використання оборонної допомоги США Україною влітку завдали заяви конгресвумен Вікторії Спартц
Суттєвих репутаційних втрат питанню прозорості використання оборонної допомоги США Україною влітку завдали заяви конгресвумен Вікторії Спартц про те, що за умови неналежного нагляду за військовою допомогою Україні "Вашингтону доведеться шукати свою зброю в Сирії чи Мексиці".
Щодо системи моніторингу за постачанням зброї Україні, то наші союзники до початку повномасштабного російського вторгнення використовували систему експортного контролю щодо зброї.
Однак зазначені процедури моніторингу кінцевого використання західної зброї в Україні погано підходять для зон активних бойових дій. Наразі США, Велика Британія та інші союзники мають покладатися на інформацію української сторони щодо застосування наданої зброї.
Агентство оборонних закупівель України працюватиме за зразком логістичної організації НАТО під назвою NSPA (NATO Support and Procurement Agency). Це зробить придбання озброєння для ЗСУ максимально прозорим і ліквідує корупційні ризики.
Згідно з оприлюдненою в липні інформацією Міністерства оборони, в Україні для моніторингу, контролю та логістичного забезпечення військової техніки та озброєння, яку надають країни-партнери, планується використовувати спеціальні інформаційні системи рівня LOGFAS, що впроваджено в країнах НАТО.
На реалізацію цих ініціатив в умовах активної фази війни й обмеженості в ресурсах можуть знадобитися місяці, якщо не роки.
Але, враховуючи багатомільярдну військову допомогу, навіть анонсованих кроків українського уряду може виявитися недостатньо для комфорту міжнародних партнерів.
Ще під час ухвалення Акту про лендліз для України, американські конгресмени заявляли про необхідність більшої підзвітності щодо використання оборонної допомоги. У травні республіканці Джон Кеннеді й Ренд Пол пропонували створити посаду інспектора, який перевіряв би використання Україною оборонної допомоги. В червні сенаторка-демократка Елізабет Воррен закликала американський уряд до більшої підзвітності щодо мільярдів військової допомоги українському народові.
Попри критику, проголосований Конгресом США в травні пакет допомоги Україні в $40 млрд містив додаткові фінансові ресурси для генерального інспектора Державного департаменту, генерального інспектора Агентства США з міжнародного розвитку (USAID), а також доручення Пентагону для періодичного звітування про надану допомогу.
Попри всі застосовані механізми, в США звучать аргументи про створення в Україні структури, що діятиме за аналогією зі Спеціальним генеральним інспектором з питань відновлення Афганістану (SIGAR).
Аналогічні ініціативи з контролю варто очікувати й від Європейського фонду миру в частині використання Україною наданої військової допомоги за кошти ЄС.
Враховуючи делікатність сфери постачання озброєнь, з метою уникнення використання інформаційних "бомб" у майбутньому нашими опонентами, Україні вкрай необхідно працювати на упередження в питаннях обліку, контролю та звітності щодо використання отриманої військової допомоги.
Вирішальні чинники допомоги
Для нашої країни, яка перебуває в активній фазі війни, вирішальними є як розмір, так і передбачуваність зовнішньої військової допомоги. Планування і успішність реалізації стратегії деокупації України багато в чому залежить від повноти, своєчасності і доброї координації постачання озброєнь, боєприпасів, ремонту і підтримки техніки, навчання українського персоналу, надання розвідувальних даних тощо.
Війна розвивається, змушуючи нас змінювати запити й пріоритети
Таким чином, задоволення потреб України призведе до значного виснаження запасів життєво необхідного й дорогого обладнання у її союзників. Війна також розвивається, змушуючи нас змінювати запити й пріоритети.
Нашими ключовими партнерами з надання військової допомоги, що сприяли стабілізації ситуації на першому етапі повномасштабного вторгнення РФ, є США, Велика Британія та Польща. Ці держави також створили міжнародну коаліцію та впроваджують ініціативи з підтримки оборонного потенціалу України, що згуртували близько 50 держав світу .
У США є потужна двопартійна підтримка допомоги Україні
Сьогодні і США є потужна двопартійна підтримка допомоги Україні. Втім, і держави ЄС мають діяти в рази активніше в оборонній сфері, поки ще є належна суспільна підтримка, щоб виділити необхідні ресурси для допомоги України. Військова підтримка України не має лежати тільки на плечах Сполучених Штатів і залежати від господаря Білого дому. Це робить нас вразливими.
Насправді не є принциповим, хто стане агентом умовного європейського лендлізу: Агентство з питань закупівель НАТО за допомогою нового пакету допомоги чи Європейський фонд миру за окремої програми ЄС. Головне, щоб інструмент нарешті запрацював, доповнивши зусилля Вашингтону з військової підтримки України.
Схоже, що війна триватиме не один рік, тому нашим Збройним силам вкрай важливо мати пакети допомоги, які розраховані на багаторічну перспективу.
Водночас Україні слід не лише "емоційно" тиснути на партнерів про нарощування військової підтримки, а й змінювати власні адміністративні процедури, доктрину, логістику, розвивати військову промисловість. Це все впливає на ефективність використання допомоги союзників і її розширення.
Коментарі